Hiljaa, Mirza. Mirza, ole hiljaa.
- Hyvää päivää, madame. - Mitä asiaa?
Anteeksi häiriö. Kuulin, että täällä on asunto vapaana.
Olenhan minä oikeassa talossa?
Kuka teille kertoi?
Eräs ystäväni. Tai oikeastaan sukulainen.
Ovi!
Se on käsittääkseni kahden huoneen asunto.
Minulla on muutakin tekemistä. Jotkut pitävät talonmiestä orjana.
Minä en. Olisiko parempi, että tulisin jokin toinen kerta?
Teidän täytyy puhua monsieur Zyn kanssa. Minä voin vain näyttää asunnon.
En halua olla vaivaksi, mutta jos mitenkään olisi mahdollista -
- ja jos voisin antaa teille pienen korvauksen vaivannäöstä...
Se on vain kohtuullista.
Onpa soma pikku koira. Oliko nimesi Mirza?
Se on kiva nimi, Mirza.
Anteeksi.
Edellinen vuokralainen hyppäsi ulos ikkunasta.
Täältä näkee yhä, mihin hän putosi.
Katsokaa.
Tuo täytyy korjata.
Hän ei ole vielä kuollut mutta voisi yhtä hyvin olla.
Hän on Bretonneaun sairaalassa.
Entä jos hän paranee?
Älkää huoliko. Ei hän parane. Te saatte tästä hyvän asunnon.
Naisparka. Millaiset vuokraehdot ovat?
Vesimaksu on erikseen. Talossa on uudet putket.
Vesi piti ennen hakea käytävästä.
- Entä käymälä? - Tuolla. Sinne pääsee käytävää pitkin.
Tuollaista näkymää kelpaa katsella!
Paljonko vuokraennakko on?
Vuokra on 600 frangia kuussa.
En ole varma ennakosta. Luulen, että hän haluaa 5 000 frangia.
5 000! Se on melkoinen summa.
Se ei kuulu minulle. Puhukaa monsieur Zyn kanssa. Hän asuu alakerrassa.
Minun pitää palata takaisin.
Tullaan, tullaan. Emme ole kuuroja.
- Me emme anna rahaa. - Asiani koskee sitä asuntoa.
- Mitä asuntoa? - Yläkerran asuntoa.
Saisinko puhua monsieur Zyn kanssa?
Päivää.
- Oletteko nähnyt asunnon? - Olen. Tulin keskustelemaan ehdoista.
5 000 ennakkoa, 600 kuussa.
Se on melkoinen summa. Pystyn maksamaan korkeintaan 4 000.
- Kertoiko talonmies vedestä? - Kertoi.
Nykyään on pirun vaikea löytää asuntoa.
Eräs opiskelija maksoi puolet siitä yhdestä ainokaisesta huoneesta.
Älkää käsittäkö väärin. En halua arvostella asuntoa -
mutta käymälä on ongelma.
Entä jos sairastun... Minä tosin sairastelen hyvin harvoin.
...ja minun pitäisi käydä tarpeilla keskellä yötä? Se olisi hankalaa.
Voisin toisaalta maksaa teille 4 000 heti käteisenä.
Kyse ei ole pelkästään rahasta. Tehdään se heti selväksi, monsieur...
Trelkovski.
Pärjään hyvin ilman teidän 5 000 frangiannekin.
Vuokraan asunnon, koska se on vapaana. Asunnoista on huutava pula.
Tietysti. Pyyntönne on kohtuullinen. Ymmärrän hyvin.
Saanko tarjota savukkeen?
Haluatte siis 5 000. Jos saatte maksun šekkinä, teidän pitää lunastaa se.
Ettekö ottaisi mieluummin 4 000 käteisenä?
Ottaisin mieluummin 5 000 käteisenä kuin 4 000.
Se on ymmärrettävää. Edellinen asukas ei kuitenkaan ole vielä kuollut.
Jos hän palaa takaisin, ette saa edes 4 000:ta.
Oletteko naimisissa? Suokaa anteeksi, mutta kysyn lasten takia.
Tämä on rauhallinen rakennus. Alamme tulla jo vanhoiksi.
En sanoisi niin, monsieur Zy.
Tiedän, mitä puhun. Alamme tulla vanhoiksi. Emme kestä meteliä.
Älkää huoliko. Olen hyvin hiljainen poikamies.
Poikamiehetkin voivat aiheuttaa ongelmia.
Jos etsitte paikkaa tyttöjen viihdyttämiseen -
- annan asunnon mieluummin halvemmalla toiselle.
Ymmärrän. En ole sitä tyyppiä.
En voi antaa varmaa vastausta, koska mademoiselle Choule on yhä elossa -
- mutta pidän teistä. Vaikutatte vakavalta nuoreltamieheltä.
Tulin tapaamaan mademoiselle Choulea.
Simone Chouleako?
- Oletteko sukulainen? - Olen ystävä.
Voinko auttaa?
- Oletteko te ylihoitaja? - Kyllä.
Hyvä. Minua neuvottiin kysymään teitä. Tulin tapaamaan mademoiselle Choulea.
- Vuode 18. - Saanko nähdä hänet?
Häntä ei saa häiritä. Hän heräsi vasta eilen koomasta.
Menkää vain, mutta älkää yrittäkö puhuttaa häntä.
Hän lupasi tulla keskiviikkona.
Oletko hänen ystäviään?
Anteeksi.
En voi uskoa tätä. Minä en voi uskoa tätä.
Olin hänen kanssaan edellisenä iltana, ei vaan sitä edellisenä iltana.
Hän oli niin hyvällä tuulella.
Miksi hän tekisi tällaista?
Minä totta puhuen tuskin tunnen häntä -
- mutta olen syvästi järkyttynyt tapahtuneesta.
Tämä on kauheaa.
Simone.
Kai sinä tunnistat minut?
Minä tässä, Stella.
Ystäväsi Stella. Etkö sinä tunnista minua?
Teidän täytyy nyt lähteä.
Laukkunne.
Onko toivoa, että hän paranee?
Parannamme hänet, jos pystymme.
Varovasti. Et saa antautua surun valtaan.
Voisimme käväistä juomassa jotain. Se voisi auttaa.
Tuolla on...
lstutaan tähän.
Mitä juotavaa haluaisit?
En tiedä.
Minä otan oluen. Ei, kahvin.
- Kahvi. Entä neidille? - Minä en halua kahvia.
Ota jotain vahvempaa. Se piristää.
Otan pienen lasillisen beaujolais'ta.
Pieni lasi beaujolais'ta ja... martini.
- Eikö kahvia? - Ei, ei. Martini.
Unohdin, että minun pitää soittaa eräs puhelu.
En viivy kauan.
- Tule tänne. - Tulossa ollaan.
Minä en ymmärrä itsemurhia.
Minulla ei ole mitään perusteluja sitä vastaan, mutta en vain tajua sitä.
Puhuitko siitä koskaan hänen kanssaan?
Ei, en koskaan.
En voi uskoa sitä.
Se on kauheaa. Kauheaa.
Se on tosiaan kauheaa.
Ehkä syynä oli pettymys rakkauselämässä tai jotain sellaista.
- Kenen kanssa? - En tiedä. Jonkun miehen.
Tiedät kai, ettei hän ollut kiinnostunut miehistä?
Tiedän, mutta...
Naisilla, jotka ovat niin herkkiä kuin hän oli... siis on -
- on usein yllättävän monimutkaisia ihmissuhteita.
Hän saattaa joka tapauksessa selviytyä.
Epäilen.
Huomasitko, ettei hän edes tunnistanut minua?
Traagista.
Onko sinulla antaa leipää taiteilijalle?
- Minulla ei ole pikkurahaa. - Minulle kelpaa muukin.
Minulla on vain seteleitä.
Et kai halua kitsastella tyttöystäväsi nähden?
Ei edes kiitoksen sanaa.
En pidä pummeista. Sinun ei olisi pitänyt antaa hänelle yhtään mitään.
- Haluaisitko lähteä drinkille? - Ei, kiitos.
Selvä. Hei sitten.
- Hei hei. - Toivottavasti nähdään pian.
- Mikä se on? - Se tuli juuri CNMA:sta.
- Onko lähettäjänä monsieur Lott? - On.
- Se on varmaan Villa LeDuc. - Aivan.
Villa LeDuc se tosiaan on. Numero 2601.
"Tehkää tarkka jäljennös tornista, ohjeet vasemmassa alakulmassa."
Sinun pitää tehdä se torstaihin mennessä.
Tiedustelen mademoiselle Simone Choulen vointia.
- Millä osastolla hän on? - Kirurgisella.
- Choule? C:lläkö? - Niin. Simone Choule.
- Oletteko sukulainen? - En. Olen ystävä.
Potilas kuoli eilen kello 16.20.
Kiitos.
Kuulemiin.
- Huomenta. - Huomenta.
- Asutteko tuossa vastapäätä? - Kyllä, muutin juuri.
Vuokrasitteko sen ikkunasta hypänneen tytön asunnon?
Kyllä. Tunsitteko hänet?
Hän kävi täällä joka aamu.
Hän istui aina samassa paikassa, siinä missä te nyt.
Kuppi kaakaota ja sämpylä, ei koskaan kahvia.
Hän sanoi: "Jos juon kahvia, en nuku kahteen vuorokauteen."
- Kyse on tottumuksesta. - Teenkö teillekin kaakaota?
Ja kai myös luonteesta.
Miten nuori tyttö voi tappaa itsensä? En ymmärrä sitä.
Varmaan ihan ilman syytä. Hetkellistä masennusta ja pam, kaikki on ohi.
Robert!
- Myyttekö savukkeita? - Kyllä. Mitä saisi olla?
- Gauloises bleues'ta, kiitos. - Ne ovat loppu.
- Mitä teillä on? - Gitanes'ia ja Marlboroa.
Mademoiselle Choule poltti aina Marlboroa. Otatteko askin?
Ei, kiitos.
Simone Choule, Herra on ottanut sinut huomaansa -
- aivan kuten paimen ottaa päivän päätteeksi lampaansa.
Mikä voisi olla sen luonnollisempaa, lohdullisempaa?
Emmekö me kaikki toivo pääsevämme pyhän lauman yhteyteen?
Toivomme ikuista elämää, todellista elämää -
vapaana maallisista murheista.
Iankaikkisessa autuudessa Kaikkivaltiaan Jumalan kanssa -
- joka palvelijansa Jeesuksen Kristuksen kautta -
kuoli meidän puolestamme ristillä -
- joka katsoo korkeuksista meitä alhaisia kuolevaisia -
täynnä rakkautta ja armoa.
Sairaita, kärsiviä, kuolevia.
Niin, kuolevia.
Jäinen hauta.
Tulet maaksi, sillä maasta olet sinä tullut.
Jäljelle jäävät vain luusi.
Madot syövät silmäsi -
huulesi, suusi.
Ne kaivautuvat korviisi. Ne kaivautuvat sieraimiisi.
Ruumiisi pienimmätkin onkalot mätänevät.
Siitä lähtee kammottava löyhkä.
Niin, Kristus on noussut taivaisiin ja liittynyt enkelien kuoroon.
Sitä ei suoda sinun kaltaisillesi kurjille syntisille -
jotka himoitsevat vain lihan iloja.
Kuinka kehtaat kiusata minua ja pilkata minua vasten kasvojani?
Häpeämätöntä! Mitä teet täällä temppelissäni?
Hautausmaalle sinä kuulut.
Lemuat kuin tienvarressa mätänevä ruumis.
Totisesti minä sanon sinulle, sinä et konsaan pääse valtakuntaani.
Neljä, kolme, kaksi, yksi, nolla!
Siinähän se sankari on! Terve, Trelkovski.
- Tässä on Lucille Pampin Nizzasta. - Hän osaa ottaa upeasti suihin.
- Hauska tutustua. - Älkää turhaan nousko.
Eikö täällä ole tuoleja? Mikä murju!
Tuossa on pöytä.
Tule istumaan syliini.
Se on vastoin periaatteitani. Tule auttamaan.
Nosta sinä siitä päästä.
Varovasti.
- Laittakaa se keskelle. - Näin on paljon parempi.
Otetaan tuo sänky. Siirtäkää sitä pöytää.
Nostakaa pöytä pois tieltä.
- Voisinko minä tehdä jotain? - Kiitos vain.
- Minä voin tehdä sen. - Teemme tässä vain salaattia.
- Oletko tavannut jo Vivianen? - Hei.
Pian nyt. Se painaa tonnin.
- Laskekaa se alas. - Varovasti.
Mikä hitto tämä on?
Onko tämä sinun?
Ei, ei, lopettakaa. Hän on kultainen tyyppi.
- Entä sinä? - En ollut suunnitellut mitään.
Hän on naismainen tyyppi.
Tekisit sen varmaan leipäpalasta.
En tekisi. Vaikka tarjoaisit omaisuuden, en silti tekisi sitä.
Kuka hullu tarjoaisi sinulle omaisuuden?
Hän puhuu periaatteesta, idiootti.
Arvaa, mitä mieltä minä olen periaatteistasi.
- No mitä? - Ne ovat sontaa.
Minä tekisin sen ilmaiseksi.
- Täysin ilmaiseksi. - Meitä on joka lähtöön.
Kukaan ei halua sitä, mutta minä voisin vaikka maksaa.
Minä näin kerran sellaisen. Se on oksettavaa.
- Voisimmeko puhua jostain muusta? - Naisten vapausliikkeestäkö?
Älä sotke sitä tähän.
Oletko katsonut niitä militantteja? Ne saavat ryhtymään homoksi.
Katsokaa nyt tuota sikaa. Hän kusee lavuaariin. Ällöttävää!
Älä viitsi. Ei ole minun vikani, ettei tässä murjussa ole vessaa.
- Monsieur? - Täällä pidetään kovaa meteliä.
Kello on yli yksi, ja täällä pidetään kovaa meteliä.
Juttelin vain hiljaa ystävieni kanssa.
Hiljaa? Asun yläpuolellanne ja kuulen joka ikisen sanan.
Olette siirrelleet huonekaluja ja tömistelleet edestakaisin.
Sietämätöntä! Aiotteko jatkaa tällaista menoa kauankin?
Kuka tuo kusipää on?
Kuulkaa...
Olen pahoillani, jos herätimme teidät. Olemme tästedes hiljempaa.
Ette näköjään välitä muista kuin itsestänne.
Kelpaahan teidän juhlia, mutta joidenkin meistä täytyy käydä töissä.
Huomenna on sunnuntai. Kyllä lauantai-iltana saa vieraita kutsua.
Ei, monsieur. Tuollaista mölyä ei saa pitää -
edes lauantai-iltana!
Olemme hiljempaa. Hyvää yötä.
Et pian pysty edes vetämään käteen, kun hän jo hakkaa ovellasi.
- Älä anna hänen määräillä noin. - Käy vastahyökkäykseen.
- Meidän täytyy kostaa. - Tuikataan äijän kämppä tuleen.
- Pudotetaan asuntoon skorpioneja. - Tai rapuja.
Porataan seinään reikä ja päästetään sinne kaasua.
Porataan reikä lattiaan.
- Olet oikea ääliö. - Hän ajattelee navan alapuolella.
- Hitto, isäntä heittää meidät ulos. - On jo myöhä.
- Ilkimys! - Etsitään jokin toinen paikka.
- Lähdetään. - Antakaa takkini.
- Varovasti. - Nouse ylös siitä.
Lähdetään.
- Hei sitten, kaikki. - Mennään jo.
Hyvää yötä.
- Kaikki ulos. - Hemmetinmoiset pirskeet.
Hyvää yötä, ystäväiseni!
Älkää metelöikö! Täällä nukutaan!
Huomenta, monsieur Zy. Eikö olekin kaunis päivä?
Olen todella pahoillani eilisestä. Lupaan, ettei se toistu.
Toivottavasti ei. Herätitte minut ja vaimoni. Emme saaneet enää unta.
Mitä te oikein puuhasitte?
Ajattelin kutsua muutaman ystävän kylään -
- juhlimaan hyvää onneani, kun löysin näin hienon asunnon.
Ajattelin pitää eräänlaiset tupaantuliaiset, ihan hiljaiset vain.
Tiedättehän te, miten siinä käy.
Vaikka kuinka yrittäisi parhaansa -
eikä tarkoitus olisi häiritä ketään -
sitä jutellaan ja pidetään hauskaa -
- ja ennen kuin huomaakaan, ääni kohoaa...
Olen pahoillani. Lupaan, ettei se toistu.
Se on mukava kuulla, monsieur Trelkovski.
Harkitsin jo toimenpiteisiin ryhtymistä.
Asuntoa on nykyään vaikea löytää. Omastaan kannattaa pitää kiinni.
"Raivostunut naapuri ampui tenorin, joka lauloi aamukolmelta La Toscaa."
"Louis Marais, 39-vuotias poikamies, palasi kotiin kostean illan jälkeen" -
- "ja jatkoi oopperan laulamista ikkunat auki."
"Kun naapurissa asuva monsieur Pierrot pyysi häntä hiljenemään" -
- "monsieur Marais vastasi pyyntöön siirtymällä laulamaan käytävään."
"Pierrot haki aseen ja ampui tenoriparan" -
"joka kuoli matkalla sairaalaan."
"Murhaaja on pidätetty."
Te siellä! Olkaa hiljempaa!
Kauanko aiotte vielä jatkaa tätä meteliä?
Kuka siellä?
Minä.
- Miten voin auttaa? - Teittekö te sen valituksen?
Valituksenko? Mistä?
Siitä, että minä aiheutan häiriötä öisin.
En minä ole mitään valitusta tehnyt.
Joku on tehnyt valituksen. Se tuli tänä aamuna.
Hän se täällä metelöi kaiket yöt.
- Kuka? - Se vanha nainen. Hän on ilkeä.
Hän on vaikeuttanut elämäämme kaikin mahdollisin tavoin -
vain koska tyttö on vammainen.
- Ettekö te tehnyt valitusta? - En tietenkään.
Se oli varmaan se nainen.
Alakerrassa sanottiin, että te olette ehkä tehnyt sen.
Me menemme nukkumaan aikaisin, toisin kuin hän.
Hän ei saa öisin unta, joten hän kävelee asunnossaan edestakaisin -
ja siirtelee huonekaluja.
Hän pitää minut ja tyttäreni hereillä.
Arvatkaa, mitä hän teki, monsieur.
Hän telkesi oveni luudalla.
Minun piti työntää se auki kaikin voimin.
Venäytin olkapääni. Hän haluaa ajaa meidät pois täältä.
- Ei hän voi ajaa teitä pois. - Eikö?
Minä en pidä meteliä. Vannon sen.
Ei teitä silti voitaisi noin vain ajaa pois.
- Oletteko varma? - Olen.
Herran siunausta.
Herran siunausta, monsieur. Kiitos.
- Entä naapurisi? - Alan tottua heihin.
Kyse on vain tottumuksesta. Heidänkin täytyy tottua minuun.
Jos he jatkavat häiriköintiä, pyydä apua Simonilta ja minulta.
- Vai mitä? - Osaamme hyviä temppuja.
Voisimme tulla sinne keskellä yötä ja kiljua keskellä pihaa:
"Hei, Trelkovski! Lähdetään paukuille! Ala tulla!"
Tai voimme hakata keskiyön jälkeen alakerran lattiaan.
Ja huutaa: "Ylös, paskapää! Lähdetään puistoon etsimään huoria."
Kuulkaa...
Siinä talossa on tekeillä jotain outoa.
Näen usein ihmisiä käymälässä, pihan toisella puolen.
Onko sinusta tullut tirkistelijä?
Ihmisiä yhdessä paskahuussissako? Onko siellä orgiat?
He vain seisovat siellä tuntikausia.
Täysin liikkumatta.
- He kopeloivat itseään. - Eivät kopeloi.
He seisovat liikkumatta. Pystytkö sinä kopeloimaan itseäsi liikkumatta?
- Mitä juot? - Mitä sinä otat?
- Oluen. - Se käy hyvin.
- Mikä hätänä? - Ei mikään. Tämä on vain...
Älä huoli. Tiedän, mitä teen.
- Käännä ääntä hiljemmalle. - He ovat jo tottuneet siihen.
Se on liian kovalla jopa meille.
Yritä tottua siihen. Yritä nauttia, kun vielä voit.
Et voi tehdä tätä kotona.
Joku naapuriko?
Toivottavasti.
Anteeksi, että häiritsen. Teillä on näköjään vieraita.
Voisitteko kääntää ääntä hiukan hiljemmalle? Vaimoni on sairaana.
Vai sairaana. Minkä minä sille voin? Enkö minäkään saisi enää elää?
Miksei hän mene sairaalaan, jos kerran on sairas?
Minä soitan levyjäni, milloin haluan, ja niin kovalla, kun haluan.
Olen vähän huonokuuloinen. Minulla on silti oikeus nauttia musiikista.
Älkääkä yrittäkö mitään. Minä tunnen paikallisen poliisikomisarion.
Näitkö? Noin heidät pitää hoidella.
- Entä jos vaimo on...? - Entä sitten?
En minäkään ruikuta hänelle, jos olen sairaana.
Hän ei tule enää toiste. Vannon sen.
Hetkinen.
Kuka siellä?
Onko tämä Simone Choulen asunto?
On.
Oli ennen. Minä olen uusi asukas.
Onko hän muuttanut?
Tulkaa sisään. Älkää jääkö sinne seisoskelemaan.
Ei kai hänelle ole sattunut mitään?
- Käykää istumaan, monsieur... - Badar.
Hauska tutustua, monsieur Badar. Minun nimeni on Trelkovski.
On valitettavasti tapahtunut...
Tunsitteko hänet hyvin?
Tunsinko hänet?
Hän teki itsemurhan.
Hän hyppäsi ulos ikkunasta.
Haluaisitteko nähdä...?
Miksi... Miksi hän menisi sellaista tekemään?
Kukaan ei tunnu tietävän.
Tunnetteko Stellan? Hänkään ei tiedä.
Kukaan ei tiedä, miksi hän teki sen.
Menin tänä aamuna takaisin Louvren Egypti-osastolle.
Löysin kivan postikortin ja lähetin sen hänelle.
Miten ironista.
Olen ihaillut häntä vuosia uskaltamatta sanoa mitään.
Esitin aina, kun tapasimme, että olemme vain ystäviä.
Emme tavanneet kovin usein, sen voin sanoa.
Se ei ole reilua.
Kun vihdoin kerään tarpeeksi rohkeutta kertoakseni hänelle -
saan kuulla...
Saan kuulla, että hän...
Miksi?
Miksen minä kertonut hänelle?
Hän ei saanut koskaan tietää sitä.
Suljemme nyt, monsieur Trelkovski.
Elämä ei ole enää elämisen arvoista.
- Sinä et saa... - 6,60 frangia.
Et saa ajatella noin. Olet nuori. Unohdat hänet.
Odota.
Odota vähän.
Kiitos.
Vannon, ettei hän joutunut kärsimään.
Eikö hän sanonut mitään?
- Oletko varma? - Olen.
No niin, no niin.
Minä tarjoan piru vieköön kierroksen! Juotavaa kaikille.
Kaikille muille paitsi hänelle.
Älä välitä hänestä. Hän on humalassa.
- Se, miten autoit minua... - Se on ihan luonnollista.
- Se ei ole lainkaan luonnollista. - On se.
Sinun kaltaisiasi miehiä on harvassa. Niin se vain on.
Sinä pelastit minun henkeni.
- Huomenta. - Huomenta.
Maistuisiko kuppi kaakaota?
Mikä ettei.
- Saisinko askin Gauloises bleues'ta? - Toki.
Pyysin Gauloises'ta.
Luulin, että pyysitte Marlboroa. Gauloises on loppu.
Robert tulee kohta. Lähetän hänet hakemaan niitä.
Ei tarvitse. Otan sen Marlboron.
Tiedän!
Tiedän, että pidän meteliä.
Olisitte hakanneet aiemmin, kun varkaat olivat täällä!
Kenties he hakkasivatkin aiemmin.
Tämä tällainen ei voi enää jatkua. Piditte taas koko talon hereillä.
Kaikki naapurinne valittavat.
Puhutteko viime yöstä?
Tietysti. Piditte pirunmoista meteliä.
Luulin tehneeni selväksi, etten siedä tuollaista käytöstä.
Minun on ryhdyttävä toimenpiteisiin.
Minut on ryövätty. Olen juuri lähdössä poliisiasemalle.
Mitä te tarkoitatte? Tämä on kunniallinen talo.
- Jos yritätte kiemurrella... - Puhun totta!
Televisioni on viety, samoin kamerani ja yksi matkalaukuistani.
Vai niin.
Sepä ikävää, mutta miksi olette menossa poliisin luo?
Ilmoittamaan tapahtuneesta.
Kuulkaas nyt, monsieur Trelkovski.
- Täällä asuu rehellisiä ihmisiä. - Kysymys ei ole...
Antakaa, kun puhun loppuun. Valitsen vuokralaiseni huolellisesti.
Te saitte asunnon, koska vaikutitte rehelliseltä.
Muuten en olisi ottanut teitä tänne miljoonastakaan.
Jos menette poliisin puheille -
- he tulevat tänne kyselemään kaikenlaisia joutavia kysymyksiä.
Se voi romuttaa meidän maineemme.
- Ajattelen myös teitä itseänne. - Minuako? Mitä minä olen tehnyt?
Jos joku on ollut poliisin puheilla, häntä katsotaan aina kieroon -
etenkin jos hän ei ole ranskalainen.
Olen Ranskan kansalainen.
Minä tiedän, ettette ole tehnyt mitään, mutta muut eivät tiedä.
He epäilevät teitä luoja ties mistä. Minä tiedän, mistä puhun.
Tunnen paikallisen poliisikomisarion. Juttelen tästä hänen kanssaan.
Hän tietää, mitä tehdä.
Muuten...
Edellinen vuokralainen käytti aina kymmenen jälkeen tohveleita.
Niin oli paljon mukavampaa hänelle.
Ja naapureille.
- Aski Marlboroa. - Anna aski Gauloises'ta.
Aski Marlboroa, kiitos.
Hän oli osastolla...
- Aski Gauloises'ta. - 1,60 frangia.
Nähdään ensi viikolla.
Hei! Mitä kuuluu?
Hyvää, kiitos. Tulin ostamaan savukkeita.
Liity minun ja ystävieni seuraan.
- Saanko? - Totta kai.
- Hei. - Hei.
Puhuimme juuri Simonesta.
- Simonesta? - Simone Choulesta.
Tämä on se kaveri, josta kerroin, se, jonka tapasin sairaalassa.
Olimme viimeiset, jotka näkivät hänet elossa.
Stella sanoi, ettei Simone näyttänyt tunnistavan häntä.
- Ei hän tainnut tunnistaa. - Entä sinua?
- Minua? - Eikö hän tunnistanut sinuakaan?
Vaikea sanoa. En ole varma, tunnistiko hän vai ei.
Ehkä hän yritti kertoa jotain, kun hän huusi sillä tavalla.
Siltä minusta ainakin tuntuu, kun ajattelen sitä nyt jälkikäteen.
Hän katsoi sinua, kun hän alkoi huutaa.
- Niinkö sinusta? - Kuule...
Minulla on yhä hänen tavaroitaan kotona. Se on masentavaa.
- Mitä tavaroita? - Muutama kirja, pari levyä.
Tuossa on yksi Simonen kirjoista.
- En ole lukenut tätä. - En minäkään.
En ole kiinnostunut egyptologiasta.
Hän jätti sen tänne yhtenä iltana. Saat sen, jos haluat.
Kiitos. Lukisin tämän mielelläni.
Sinulla on upea asunto, paljon parempi kuin minun asuntoni.
Saanko kysyä, onko tässä kallis vuokra?
En maksa vuokraa. Tämä on veljeni huoneisto.
Hän on Perussa. Hän matkustelee siellä muutaman kuukauden, vuoden.
Onko sinulla hankaluuksia naapureiden kanssa?
- Millaisia hankaluuksia? - Tiedäthän...
Naapuruussuhteet voivat nykyään käydä aika monimutkaisiksi.
Pikkujutut voivat paisua suhteettoman suuriksi.
- Tiedätkö, mitä tarkoitan? - En.
Ei, en tiedä.
Minä huolehdin omista asioistani.
Niin minäkin. Niin on parasta.
Voin viedä sinut kotiin, jos haluat.
Mennäänkö sinun luoksesi?
Minun luokseniko?
Sopiiko?
Sopii tietysti.
Minun luonani on tosin vähän...
Se on vähän hankalaa, itse asiassa mahdotonta.
Miksi? Onko sinulla tyttöystävä?
Ei varsinaisesti.
Olen maalannut asuntoa uudestaan. Siellä vallitsee oikea kaaos.
Kaaos.
Voisimme silti viettää siellä pari tuntia.
Kaiken lisäksi maalla asuva setäni on tullut käymään.
Hän asuu pari päivää luonani.
Mennäänkö sinun luoksesi?
Riisu takkisi.
Palaan kohta.
Saisinko jotain juotavaa?
Kippis.
Mikset riisu kravattiasi? Näytät siltä kuin tukehtuisit kuoliaaksi.
Löysin asunnostani hampaan. Se oli pienessä kolossa.
Hampaan?
Kolostako?
Niin.
Seinässä olevasta kolosta.
Se oli kiedottu pumpuliin.
Entä sitten? Ei yhden hampaan takia kannata murjottaa.
Se on silti vähän outoa, eikö?
Ei oikeastaan. Kun minä olin pieni, me teimme sellaista yhtenään.
Aina kun minulta putosi hammas, minä piilotin sen.
Äiti sanoi, että se muuttuisi kolikoksi.
Kolikoksi.
Voi luoja.
- Minä tässä mietin... - Niin?
Hammas...
Hammas on osa meitä itseämme, eikö olekin?
Kuin... osa persoonallisuuttamme.
En tajua, mitä sinä tarkoitat.
Muistan lukeneeni lehdestä -
- miehestä, joka menetti käsivartensa ja halusi haudata sen.
Hän halusi mitä?
- Haudata sen hautausmaalle. - Hän oli varmaan hullu.
Viranomaiset kielsivät sen. Käsivarsi poltettiin ja sillä selvä.
Missä se tapahtui? Ranskassako?
Mahtoivatko he kieltäytyä antamasta tuhkat hänelle -
ja jos niin, niin millä oikeudella?
Etkö keksi yhtään iloisempia puheenaiheita?
No niin, nyt riittää.
Älä huoli.
Kerrohan...
Millä hetkellä tarkalleen...
...ihminen lakkaa olemasta se, kuka hän luulee olevansa?
En halua tehdä asioista turhan monimutkaisia.
Katkaisen käsivarteni. Sanon "minä ja käsivarteni".
Katkaisen toisen käsivarteni. Sanon "minä ja kaksi käsivarttani".
Jos irrotetaan...
...vatsani, munuaiseni...
...jos se siis olisi mahdollista...
Sanon "minä ja sisäelimeni".
Ymmärrätkö?
Jos pääni katkaistaisiin...
...sanoisinko "minä ja pääni" vai "minä ja ruumiini"?
Mikä oikeus päälläni on kutsua itseään minuksi?
Mikä oikeus?
Voi luoja.
Monsieur Trelkovski!
Paikka, Mirza. Paikka.
Olitteko ulkona koko yön?
Olin...
Olin yötä setäni luona. Hän on sairas.
Kerron madame Diozille, että olette palannut.
Madame Diozille? Kuka hän on?
Tämä ei ole minulle.
Katsokaa!
"Terveisiä Louvresta."
"Georges Badar."
Saisinko vaihtaa pari sanaa kanssanne, monsieur?
Käykää sisään, madame.
Minä olen madame Dioz.
- Hauska tutustua. - Asiani koskee tätä. Lukekaa se.
Se on vetoomus sitä kammottavaa madame Gaderiania vastaan.
Hän on mennyt nyt liian pitkälle. Meidän on tehtävä asialle jotain.
Katsokaa. Jopa monsieur Zy on allekirjoittanut sen. Tuossa.
Kuka tämä madame Gaderian on? En tunne häntä.
Miten niin ette tunne? Kenen luulette metelöivän täällä?
Hän se täällä metelöi, nuorimies.
Hän tiskaa keskellä yötä -
ja viheltelee siinä samalla.
- Onko se sivistynyttä käytöstä? - Eipä kai.
Allekirjoittakaa sitten. Tässä on kyse solidaarisuudesta.
Hän vaikeuttaa niin... muiden vuokralaisten elämää.
Onko hän se rouva, jolla on vammainen tytär?
Vammainenko? Ei.
Hänellä on poika, hirvittävä, meluisa kakara -
- joka keilailee tai leikkii luoja ties mitä käytävässä.
Oletteko varma? Oletteko varma, ettei hänellä ole nuorta tytärtä?
En minä tiedä, mitä siellä heidän luolassaan tapahtuu.
Kysykää talonmieheltä.
Olen pahoillani, mutta en pistä nimeäni tähän.
Hän ei ole koskaan häirinnyt minua.
En ole nähnyt häntä tai edes kuullut hänestä.
Missä huoneistossa hän asuu?
Tulen muistamaan asenteenne.
Te näköjään ajattelette vain itseänne ja vähät välitätte muista.
- En toki. - Tunnen teidän kaltaisenne.
Olette kuin tuo vastapäisen asunnon mies, kunnes hän halvaantui.
Silloin naapurit antoivat hänen maistaa omaa lääkettään.
Tehkää kaikin mokomin niin kuin teistä on parasta.
Mutta varoitan teitä: älkää tulko sitten ruikuttamaan minulle.
Paskiaiset.
Mitä he haluavat minun tekevän? Heittävän henkenikö?
Vaimoni on aina...
Se on minua varten.
Älkää yrittäkö esittää viatonta.
Olen kuullut teistä kaikenlaista, monsieur Trelkovski.
Erikoisalaanne on häiriköinti yöaikaan.
Olen ällistynyt, herra komisario.
Kukaan ei ole sanonut minulle mitään.
En pidä meteliä. Minulla on vähän ystäviä, eikä minulla käy vieraita.
Tarinanne eivät kiinnosta minua. Minulla on muutakin tekemistä.
Olen saanut valituksia, ja velvollisuuteni on valvoa lakia ja järjestystä.
Käsken teitä siis lopettamaan sen, mitä ikinä yöaikaan teettekään.
Onko Trelkovski venäläinen nimi?
Puolalainen.
- Ette siis ole ranskalainen? - Olen Ranskan kansalainen.
Näyttäkää henkilötodistuksenne.
Tämä on huonossa kunnossa.
Ette ole ilmoittanut osoitteenmuutosta.
15 rue Sedan. Missä se on?
Olen todella pahoillani. Hoidan asian heti.
Se olisi viisasta.
Selvä. Suljen tällä kertaa silmäni tältä koko jutulta.
En halua kuulla teistä enää tämän jälkeen. Minä en siedä häiriköitä.
Kiitos teille, herra komisario.
Näkemiin.
Päivää, madame.
Haluaisin tietää, kuka on tehnyt minusta virallisen valituksen.
Tiedättekö, kuka sen on tehnyt?
Kukaan ei valittaisi, jos ette metelöisi niin.
Keräsikö joku nimiä?
Oliko se se nainen, joka kävi äskettäin luonani? Madame Dioz?
Saatte syyttää vain itseänne.
Laitoitteko te nimenne siihen?
Se siitä. Se nainen voitti.
Kaikki allekirjoittivat sen, paitsi te, monsieur.
Kiitos teille. Olette hyvä ihminen.
En halua sekaantua tällaiseen.
Ei, te olette hyvä ihminen. Näen sen silmistänne.
Minä kostin heille, talonmiehellekin. Hän on yhtä paha kuin ne muut.
Näytin heille oikein kunnolla.
Sain ajatuksen heiltä itseltään. Arvatkaa, mitä tein.
Tein sen. Käytävälle jokaisen oven eteen.
Se on heidän omaa syytään. Sain ajatuksen heiltä.
En tehnyt sitä teidän ovellenne. En halua aiheuttaa teille harmia.
- Kuinka kauan aikaa sitten? - Juuri äsken.
Näkisinpä heidän ilmeensä, kun he huomaavat sen.
- Se on heille ihan oikein. - He syyttävät siitä minua.
Hyvää yötä, monsieur. Nukkukaa hyvin.
Hei, katso.
He syöksevät minut itsemurhaan.
Hyvä on. Minä näytän heille.
Ihanat kengät, kultaseni.
Mistä ihmeestä sinä löysit ne?
Ne olivat...
80 frangia. Ei voi olla totta.
Supermarketista.
Hän ei ole niin nuori kuin kuvittelee olevansa.
Kaunis, kaunis.
Ihastuttava.
Oikea jumalatar, jumalainen.
Jumalainen.
Taidan olla raskaana.
Hirviöt!
He eivät saa minua muuttumaan Simone Chouleksi. Eivät takuulla!
Monsieur Trelkovski.
Muistatteko, millaisilla ehdoilla vuokrasin asunnon teille?
Muistan toki. Saanko kysyä, mitä tarkoitatte?
- Sitä, mitä sanoin naisista. - Niin, tietysti.
Miksi sitten tuotte heitä tänne?
Mitä? En minä ole tänne mitään naisia tuonut.
Älkää yrittäkö. Huoneessanne oli nainen.
Katson sitä tällä kertaa läpi sormien.
Tämä on viimeinen kerta. Toivottavasti se tuli selväksi.
Huomenta, monsieur Trelkovski.
Tuo minulle kahvi.
- Ettekö halua kaakaota? - Ei, haluan kahvia.
- Juotte aina kaakaota. - Et koskaan kysy, mitä minä haluan.
Tänään minä haluan kahvia.
Valitettavasti...
Ongelmana on...
Kone on rikki.
- Ettekö varmasti halua kaakaota? - En! Miksi haluaisin?
Älkää nyt hermostuko.
Minä otan... lasin punaviiniä.
Teillä ei varmaan ole Gauloises'ta.
- Niin, meillä on vain Marlboroa. - Pitäkää hyvänänne.
Tiedän, mitä te yritätte!
Senkin murhaajat!
Turha teidän on siinä tollottaa.
Tiedän tarkalleen, mitä te juonittelette.
- Mikä hätänä? - Minun veneeni!
- Mikä noista se on? - Tuo punainen.
Älä itke. Mikä sinun nimesi on?
Patrick.
Pääsikö veneesi karkuun? Tuo punainenko?
Minä haen sen sinulle.
Saastainen pikku äpärä!
Hän on tuolla!
Luoja! Mikä tuo on?
Minä taistelen.
Taistelen katkeraan loppuun asti.
Kuka siellä?
Minä, Trelkovski.
Olitko nukkumassa?
Mikä hätänä?
Anteeksi, että häiritsen näin varhain aamulla.
Saisinko olla jonkin aikaa täällä?
Olet omituinen.
Sano suoraan vain. Minulle voit sanoa.
Ei, totta kai voit olla täällä.
Olet satuttanut kätesi.
Se ei ole vakavaa.
- Se on likainen. - Ei se haittaa.
Odota. Minulla pitäisi olla jotain tarvikkeita täällä.
Miten satutit kätesi?
Se on heidän syytään.
Keiden?
He yrittävät tappaa minut.
He syöksevät minut itsemurhaan.
Mitä sinä höpiset? Kuka yrittää tappaa sinut?
Stella, olen valehdellut sinulle.
Asun hänen asunnossaan.
Kenen asunnossa?
Simonen.
Vuokrasin Simone Choulen asunnon.
- Miten sinä sen vuokrasit? - Naapurit tappoivat hänet.
He juonittelivat.
- Simonea vastaanko? Olet seonnut. - En ole. Kuuntele.
He pakottivat hänet tappamaan itsensä.
Voin todistaa sen.
He yrittävät tehdä saman minulle.
Kaikki on valmiina. He suunnittelivat kaiken tarkkaan.
Tiedätkö, mitä he ovat tehneet minulle?
Se on niin kammottavaa, niin uskomatonta, että voin tuskin kertoa.
Se on totta. Vannon sen.
Kerro ihmeessä. Minä kuuntelen.
He ovat yrittäneet muuttaa minut Simone Chouleksi.
Ei hätää. Minä olen ystäväsi.
- He yrittävät... - Minä autan sinua. Tule.
- ...muuttaa minut... - Olet uuvuksissa.
...Simone Chouleksi.
Lähden parin päivän päästä Pariisista. He eivät löydä minua.
Olet oikeassa. Niin on parasta.
Olet ainoa, johon voin luottaa.
Minä tässä, Stella.
Älä pelästy.
Kai sinä tunnistat minut?
Anteeksi.
Näin painajaista.
Minun pitää lähteä töihin. Olen myöhässä. Palaan kahdeksalta.
Tein sinulle aamiaista.
- Rakastan sinua. - Ja minä sinua.
Kävin ostamassa sinulle kroissantteja.
Älä mene. Älä jätä minua yksin.
Olen myöhässä. Jos haluat lähteä ulos, jätä avaimet vain maton alle.
Teetän huomenna vara-avaimet, niin saamme kumpikin omat.
- Älä mene, minä pyydän. - Älä ole tuhma.
Ole kiltisti ja jää tänne.
Täällä on kaikkea, mitä tarvitset. Voit käydä kävelyllä, jos haluat.
Tuon illalla ruokaa, niin syödään täällä -
- tai mennään ravintolaan. Katsotaan sitten, miten voit.
Nähdään illalla.
Onko siellä ketään?
Saastainen narttu!
He ovat kaikki samassa juonessa.
He ovat kaikki samassa juonessa!
He ovat kaikki...
He ovat kaikki samassa juonessa!
- Pysäytä tähän. Pysäytä. - Mikä hätänä?
Ei mikään. Nousen tässä kyydistä.
- Käykö tämä? - Käy.
Kiitos, monsieur. Paljon kiitoksia.
Tiedätkö, mistä voisin ostaa aseen? Maksan reilusti.
Ala vetää, senkin nilkki!
- Tämä ryökäle haluaa ostaa aseen. - Mitä?
Kerron poliisille, senkin paskiainen.
Minähän käskin hiljentää. Katso nyt, mitä tapahtui.
Monsieur, kävikö pahasti?
Jos ei osaa ajaa, pitäisi kulkea taksilla, idiootit.
Kuinka kehtaatte! Vaimoni ei ole kolaroinut 25 vuoteen.
Hän on oikeassa. Mies käveli suoraan alle. Minä näin.
Väistykää. Anteeksi. Väistykää.
Olen lääkäri.
Murhaajat! Murhaajat!
Vaimoni ja minä olemme hyvin järkyttyneitä tapahtuneesta.
Siirtykää kauemmas.
- Se tapahtui näin... - Näyttäisittekö paperinne? Te myös.
Teillä oli onnea.
Selvisitte parilla naarmulla.
Luita ei ole poikki. Kannattaisi silti käydä röntgenissä.
Se ei ole vakavaa. Kyseessä on lievä juoppohulluus.
Rouva ja herra antoivat lausunnon ja lupasivat viedä hänet kotiin.
Vai pitäisikö kutsua ambulanssi?
Jos herra vain jaksaa, se käy kyllä.
Tarjoamme miesparalle mielellämme kyydin kotiin.
Viemme teidät kotiin, sopiiko?
Tämä on mieletöntä. Ei, älkää!
He yrittivät tappaa minut. He pelasivat jalkapalloa ihmisen päällä.
Annan hänelle jotain rauhoittavaa.
Ei mitään ruisketta. En halua ruisketta. En halua...
He yrittivät... He yrittivät tappaa minut.
Hiljaa, Mirza!
Hyvää iltaa, madame. Tälle herralle sattui pieni onnettomuus.
- Ei mitään vakavaa. - Mitä hän nyt on tehnyt?
Meidän on parasta auttaa hänet asuntoonsa.
Kuinka se tapahtui?
Hän ikään kuin hyppäsi auton eteen.
Onneksi vaimoni on nopea reagoimaan.
Mitä täällä tapahtuu?
Hän on taas vauhdissa.
Senkin paskiainen!
Paikka, Mirza. Paikka.
- Mitä siellä tapahtuu? - Katso alas pihalle.
Meidän on parasta soittaa ambulanssi. Mene soittamaan.
Älkää liikkuko.
Vannon, etten ole Simone Choule.
Hakekaa hänelle huopa.
- Murhaaja! - Jo toinen itsemurha. Uskomatonta.
Katsokaa hänen asuaan. Hän on varmasti hullu.
Saimme katon juuri korjattua.
Tiesin heti, kun näin hänet, että hänessä on jotain vialla.
Hyvä luoja, monsieur Trelkovski. Odottakaa rauhassa ambulanssia.
Senkin murhaajat!
Minä näytän teille verta.
Halusitte siistin kuoleman, eikö?
- Olkaa järkevä. - Siitä tulee sotkuinen.
Ikimuistoinen!
Se sujui viime kerralla paremmin, vai mitä? Minä en ole Simone Choule.
Minä olen Trelkovski!
Trelkovski.
- Mitä täällä tapahtuu? - Eräs vuokralainen hyppäsi ikkunasta.
- Taasko? Tuleeko niitä tukuittain? - Missä hän nyt on?
Hän meni takaisin asuntoonsa. Hänelle tuli varmaan äkillinen mielenhäiriö.
- Hän aikoo hypätä uudestaan! - Hyppääkö hän uudestaan?
Ottakaa ihan rauhallisesti. Pysykää siellä. Me tulemme sinne.
Olkaa järkevä.
Hyvä luoja, ei.
Monsieur Trelkovski, älkää tehkö mitään typerää!
Oletko hänen ystäviään?
Anteeksi.
Mitä on voinut tapahtua? Miksi hän tekisi tällaista?
Minä en totta puhuen ole hänen ystäviään.
Tuskin tunnen häntä mutta...
Simone.
Kai sinä tunnistat minut?
Minä tässä, Stella.
Ystäväsi Stella.
Etkö sinä tunnista minua?